DR JEKYLL OCH SYSTER HYDE
Du, Marie! Om du hittar en herre ta en halv shilling för det.
Säg till honom att priset har gått upp. Berätta för honom att ALLT går upp!
Den här vägen! Här!
Här borta!
Det här är testamentet efter Dr Henry Jekyll, 30 år, man.
Man...
Man!
Jag måste skriva ner det här innan det är för sent.
Allt började förra november.
En grå och ödesdiger dag då jag fick besök av min käraste vän och kollega
professor Robertson.
- Tillåt mig. - Det var mycket snällt av er.
Det var ett rent nöje. Åt vilket håll?
Ni ska inte behöva ha besvär. Jag ska till huset där borta.
Av en lycklig slump ska jag det också.
Robertson, professor Robertson.
Hur står det till? Mitt namn är Susan Spencer. Och det här är min bror Howard.
Hur står det till?
Den här herrn var vänlig nog att hjälpa mig.
Mycket vänligt...men vi kan ta hand om det från och med nu.
Du sa ju att du kunde ta hand om det.
Tack.
Min kära dr Jekyll, ni arbetar på tok för hårt.
Inatt gick jag förbi långt efter midnatt och ert ljus brann fortfarande.
Jag arbetade.
- Vad gjorde ni vid den sena timmen? - Jag arbetade också.
Forskning, ni vet?
Ett utsökt blondinfragment från danstruppen på Alhambra.
Verkligen, professorn. Forskning?
Javisst. Till stor fördel för mänskligheten.
Nåväl...
Åtminstone till fördel för en liten del av mänskligheten.
Och vad får ni ut av det? Syfilis?
Det hoppas jag verkligen inte.
I så fall kanske mina efterforskningar kan komma att hjälpa er.
Antivirus.
Universalbotemedlet!
Ett virus som kanske kan bekämpa 20 olika sjukdomar.
- Hur långt har ni kommit? - Inte långt, det erkänner jag.
Det är fortfarande i sin linda.
Men jag har hittat en virusstam som skulle kunna ge viss immunitet mot difteri.
Och när det är fulländat tar jag itu med nästa sjukdom.
Kolera, kanske...
Robertson?
Ah...javisst! Mycket lovvärt.
Ni verkar ha fått ett mycket intressant ny granne.
- Professorn... - Men jag lyssnade faktiskt!
Mina ögon var distraherade, men mina öron tillhörde er.
Så...ett antivirus som ska skydda oss mot en myriad av sjukdomar.
Säg mig nu...hur länge dröjer det tror ni innan ni kan nå några resultat?
Inom ett år eller två räknar jag med att ha blivit klar med immunitet mot difteri.
Ett eller två år?
Och sen, vad? Kolera?
- Ja. - Ännu ett år eller två.
Och sedan, tyfus...ännu ett år eller två.
Och sen tyfus och influensa och gula febern...
Med den hastigheten, min käre Jekyll, lär det ta 40 till 50 år...
innan ni är klar med experimenten.
Jag håller med om att det är en lång process, men poängen är...
Poängen är att ni kommer att vara död och begraven långt innan det är färdigt.
En oskyldig replik från Robertson som utlöste hela den här onda historien.
En replik som blev kvar och plågade mina tankar.
Mina tankar och viljan för mitt arbete fanns ej där.
Jag gick på gatorna, grubblandes över den bittra ironin...
att det jag ville göra för mänskligheten, för livet,...
skulle luras av döden.
Om inte jag kunde lura döden.
Tanken tog form i mina tankar.
Plötsligt stod det klart för mig vad jag måste göra.
Jag bestämde mig för att utforska en ny väg...
Ett livselixir.
Hemligheten med evig ungdom.
En hemlighet som hade fascinerat och gäckat män i århundraden.
Men de har sökt det genom häxeri, svart magi och vidskepliga dumheter...
Men jag hade vetenskapen till min hjälp.
Jag såg det som ett första steg i ett spännande vetenskapligt äventyr.
Då visste jag inte att det var första steget mot den svarta abbyssen,
mot en myriad av fasor, mot självförintelse.
Jag greps och uppslukades av tanken.
Den blev min passion och min besatthet.
Jag arbetade utan uppehåll.
Dagar och nätter passerade förbi utan att jag la märke till dem.
Jag var helt likgiltig för omvärlden.
Vad är det som fascinerar dig utanför fönstret, Susan?
- Susan, din bror pratar med dig.
- Jag undrade vad du tittar på. - Ingenting.
Eller åtminstone, ingenting ännu.
- En gåta, det måste vara en gåta. - Förlåt...
Det jag egentligen menade var att jag inte har sett dr Jekyll.
Du menar den unge mannen som bor under oss?
- Varför skulle du ha sett honom? - Ingen anledning alls.
Men jag är säker på att han inte har gått ut ur sitt rum de senaste fem dagarna.
- Varför skulle det bekymra min lillasyster? - Det verkar konstigt, tycker du inte?
Jag tror att han arbetar otroligt hängivet. Och det är dr Jekylls rykte.
Han är en hängiven man. En god människa.
- Där är han. - Var?
Där. Ser du?
Där har du din dyrbare dr Jekyll.
Vad tycker du om honom nu, mamma?
Vart kan han vara på väg denna okristliga timme?
Hoppas du inte att väljer henne...
Jag är lite förtjust i henne...
Den här.
Smaken är olika, eller hur?
Jag är utanför om ni skulla behöva min hjälp. Det är...
...bara att ropa.
Jag vet ju att det är ni.
Bakad potatis!
Det blir 10 pence. Smakar fantastiskt.
Bakad potatis!
Härlig bakpotatis!
Berrys vinförsäljare!
- Stilig? Det tror jag inte han är. - Jag säger ju att han är det!
Stilig!
Ett snyggt ansikte.
Men, så trött...
Så väldigt trött.
Och ung också. Han är mycket yngre än jag hade föreställt mig.
- Det olycksbådande dr Jekyll? - Det är inget olycksbådande med honom!
Naturligtvis är det inte det. Howard, du får inte retas på det sättet.
Jag har träffat dr Jekyll själv och tycker att han är en ganska trevlig ung man.
- Äntligen! - Kom in.
Vad är klockan?
Strunt samma. Vad har ni haft för er?
Jag har inte sett er sen i onsdags.
- Och ni var här, förneka det inte. - Onsdag?
Sa ni onsdag?
Vilken dag är det nu?
Lördag, förstås. Min käre vän, du måste lägga manken till.
Lördag?
Jag har sovit...i tre dagar.
Det förvånar mig inte.
Vad jag kan förstå har du arbetat utan uppehåll i tio dagar.
Tre dagar!
- Tre dagar! - Ni kan inte hålla på så här.
Se till att få lite frisk luft. Ät lite.
Ja, ja...jag ska, käre Robertson.
Jag ska visa dig det här. Här.
Känner ni igen den här arten?
Självklart.
- Hur länge lever den? - Ett par timmar högst.
Denna insekt, som normalt sett dör inom ett par timmar efter sin födelse...
... har levt i hela tre dagar.
Hur länge är det i människotid? Tre dagar, det är 72 timmar.
Mänskligt sett är den här insekten mer än två hundra år gammal.
Vilken typ av forskning bedriver ni?
Ett livselixir...
- Den där gamla skåpmaten? - Naturens elixir.
Hormoner. Kvinnliga könshormoner.
Vad ger en kvinna silkeslen hud? Varför behåller hon håret när män förlorar sitt?
Hormoner! Kvinnliga hormoner!
- Ja, jag har hört teorin. - Inte längre teori utan fakta.
Se själv!
Här.
Ja, det är anmärkningsvärt.
Jag undrar...
...hur det skulle fungera på hankönet?
Det kan ni se. Jag har använt en hane.
Ursäkta, gamle vän...
Ett enkelt misstag man kan göra på något så här litet.
Den här insekten är en hane!
Vem har då lagt äggen här?
Du har gjort ett misstag, gamle vän.
Hur som helst...vad händer nu?
Händer nu?
Att öka livslängden av en insekt. Vad ska det leda till?
Jag vet inte ännu. Jag är...
Jag är inte säker.
Det är bara möjligt, doktorn.
Ni tog allt jag hade. Jag har ett begränsat lager.
Det är viktigt för mig, Byker.
Mycket viktigt.
Det kanske...
...finns ett alternativ.
Men det måste ske i lönndom, om ni förstår vad jag menar.
I lönndom.
Det stannar mellan oss, Byker.
- Kan ni ordna det? - Jag ska se vad jag kan göra.
Det finns ett par killar...
...som heter Burke och Hare.
De jobbar i branschen, så att säga. Jag ska se vad jag kan göra.
Det måste vara kvinnor, inte mer än tjugo år gamla.
Det ska jag inte glömma.
Det är precis så jag vill ha dem.
Det duger väl?
Jag menar, hon har varit vacker, eller hur?
Utom där vagnshjulet körder över henne.
Vänta där inne.
Det finns en bra brandy där för er.
- Vad tror du han behöver dem till? - Va?
- Vad tror du han gör med dem? - Jag vet inte.
- Okej. - Är ni klar redan?
För bort henne.
För bort det härifrån nu.
- Hur blir det med de andra? - De andra?
Ja, jag behöver fler. Så många som ni kan få.
Fler?
Det kan kosta dig lite mer.
Ni får betalt.
Då tror jag vi kan tillfredsställa dina behov.
Ja, det tror jag vi kan.
Vi hörs.
Se upp för de här grabbarna.
Håll dina egna tassar i styr!
Den gode doktorn har utmärkta cigarrer.
Det här är en mycket bra grej, min vän. En mycket bra grej.
Vad menar du?
Han pillar ju bara med dem lite grann, eller hur?
Den där ikväll, till exempel. Övre halvan är så gott som ny.
Vi skulle kunna sälja det som finns kvar någon annanstans.
Du sa att vi kunde förse honom med flera.
Vad önskar ni, mina herrar?
- Du, till att börja med. - Lite väl fräckt, eller hur?
- Det har jag råd att vara. - Och...
Vad skulle en tjej behöva göra för att få det där, då?
Ingenting som hon inte vill.
Vi har två liter porter.
För närvarande.
Jag har vad ni vill. Så länge ni kan betala.
Jag har sett den här flickan förut.
- Hon arbetar på tavernan. - Arbetade.
Arbetade på tavernan. Det är rätt tempus tror jag.
Burke är mycket utbildad. Mycket välutbildad.
Och hennes hals...
- Hon har blivit... - Död ett kort tag.
Det är allt ni behöver veta, doktorn. Visst är det?
Det är allt ni egentligen behöver veta.
Jag menar, om ni vill göra närmare efterforskningar...
Skulle era leveranser...
...kunna försvinna.
Bättre att ni bestämmer er, doktorn.
Vi kan göra affärer någon annanstans.
Jag trodde väl det.
Jag har gjort affärer med herrar från din klass förut.
Allt för vetenskapen, eller hur doktorn?
Jag menar, man måste göra ont för att göra gott, visst?
Dr Jekyll...
Det är väl dr Jekyll?
Förlåt mig för att jag presenterar mig på det här sättet...
...men jag är Susan Spencer.
Vi har rummen ovanför ert.
Jag är ledsen om jag har bullrat för mycket på sen tid, men jag har jobbat.
Det ska snart vara klart.
Ni missförstår. Jag har inte kommit att klaga.
Jag vill bara bjuda er på middag.
- Middag? - Jag vet att ni har jobbat mycket hårt.
- Och jag tänkte... - Ursäkta mig. Det var vänligt av er.
Men jag är väldigt upptagen just nu.
- En annan gång, kanske? - Ja, ja, verkligen.
Glöm det. Han kanske var upptagen på annat håll.
- Nej, sa han att han var för upptagen. - För upptagen?
Eller oåtkomlig för kvinnor.
Det lät som om någon slog omkull något.
Du tror inte att något kan vara fel?
Att vi borde gå ner dit och se om han är...
Susan, räcker inte en avspisning för dig?
Något är fel.
Jag vet bara att det är det.
Något är fruktansvärt fel.
Howard?
Han kan ha fallit. Eller blivit sjuk eller något.
Okej, mamma. Jag ska gå ner och se.
Blir du nöjd då?
Doktor Jekyll?
Jag ber så...mycket om ursäkt.
Ursäkta mig.
Jag tar tillbaka allt om att dr Jekyll är oåtkomlig för kvinnor.
Och...han ÄR upptagen ikväll.
Mycket upptagen, skulle jag tro.
Jag avundas honom.
Verkar inte som om han förstod skämtet.
Miss Spencer?
Klockan...vet ni vad klockan är?
Jag har arbetat och glömde helt bort tiden.
Det är strax efter elva.
Men säkert kunde er vän ha sagt er det.
Tråkigt att ni var för upptagen för middag hos oss igår kväll, dr Jekyll.
Jag visste inte att ni redan var uppbokad.
Min bror berättade för mig att hon är mycket attraktiv.
Såg han henne? Men, hur kom han...
- Såg er bror henne? - Igår kväll.
Berättade hon inte det?
Åh, ni menar min...
...min syster?
- Syster?
- Ja. - Åh...
Jag ser fram emot att få träffa henne någon dag.
Vad heter hon?
Utställning i Hyde Park
Hyde.
Hennes namn är Hyde...mrs Hyde.
Hon är änka.
Ursäkta mig.
Han har en syster? Och hon är änka, sa du?
Det var intressanta nyheter. Den här dagen känns genast mycket trevligare.
Hon är en förbaskat vacker kvinna.
- Howard! - Åh...
Ursäkta, mamma.
Hur som helst är hon gräsligt attraktiv.
Tänk att Jekyll har en sån syster.
Det trodde jag inte om honom.
Som ni förstår, hade vi båda fel.
Och samtidigt hade båda rätt.
- Vad i helsike menar ni? - Ni minns väl insekten?
Jag sa att den var av manligt kön. Ni påpekade att det kunde inte vara det.
Men det var en hane innan jag behandlade den.
Ni menar att ni ändrade dess kön?
Jag gav den kvinnliga egenskaper, ja.
Håll dig borta från mig, min gosse. Jag har skoj precis som jag är.
Men jag lyckades med att förlänga livet. Någonstans har jag gjort fel.
Någonstans...
Kanske från första början.
Lekt med saker ni inte förstår helt och fullt.
Ta mitt råd, käre gosse, och ge upp.
- Återvänd till din tidigare forskning. - Jag kan inte ge upp, inte nu.
Jag är så nära. Jag måste fortsätta.
Jag kan bara inte! Inget meddelande till mig? Ingen alls?
Nej, sir.
Ett hemligt möte?
Nej, det är bara...två grabbar som lovade att möta mig här.
Ursäkta mig.
- Naturligtvis vet jag vart de bor. - Ta mig till dem.
Det vet jag inte om jag kan.
Burke och Hare är ganska märkliga kunder, eller hur?
De kommer att vilja träffa mig.
Okej.
De bor hos mrs Murphy.
Det är inte långt. Vi kan gå.
Letar du efter något, älskling?
Jag är inte ute efter dig, Yvonne. Jag letar efter mrs Murphy.
- Mrs Murphy är inte där. - Var är hon då?
Flytande nerför floden skulle jag tro.
Vad är det som händer?
Burke och Hare! Gravplundrarna! Och de bodde hos henne.
Den satmaran.
Det ska väl lära henne att inte inhysa gravplundrare under sitt tak.
Släpp mig!
Såvida du inte menar det.
Såvida du inte har...ett halvt pund.
Bort från honom!
Var finns Burke och Hare nu?
Burke är där uppe!
Vi såg till att han kom upp sig i världen.
- Kom nu, doktorn. Vi bör gå härifrån. - Nej! Hare...
Om jag bara kunde få träffa Hare.
Visst kan du få se honom...
men jag tvivlar starkt på om han kommer att kunna se dig.
Inte efter att han kommit ut ur kalkgropen.
Ursäkta mig.
Det angår mig inte, men jag har hört er gå fram och tillbaks i timmar nu.
Jag vet att ni inte har ätit.
Snälla, bli inte förolämpad.
Jag är smickrad.
Inte förolämpad.
Skulle det besvära er om ni tog ett glas vin med mig?
Tack.
Ni tycker nog att jag är en märklig man.
Nej.
Jag tycker ni är ädel.
Jag tror att ni arbetar för en god sak. Nästan alltför hängivet.
Jag är glad över att jag kunde få er att äta.
Men jag önskar att jag kunde få er att vila.
Att ni slutade pressa er själv så hårt.
Jag kan inte.
Inte förrän jag har fattat ett beslut.
Till din hälsa och min tacksamhet.
Varsågod.
Vilken typ av beslut?
Det är en fråga om moral. Jag måste väga ett ont mot ett otvetydigt gott.
Tänk er en livbåt med ett halvt dussin människor ombord.
Och ett stort ångfartyg med kanske fem hundra.
Skulle ni offra livbåten för att rädda ångfartyget?
Det är absolut nödvändigt att offra livbåten.
För att rädda ångfartyget, ja.
I så fall måste ni göra det.
Är alla medel värda slutresultatet?
Om slutresultatet är värdefullt och tillräckligt viktigt.
- I så fall har ni inget alternativ. - Alla medel?
Jag bestämde att jag var tvungen att ta människoliv för att kunna förlänga det.
Och då kom nästa fruktansvärda beslut.
Vem?
Hejsan...
Söker ni något?
Det var inte jag! Jag lovar att det inte var jag!
Vilken kossa du är!
Kom igen nu, Jack. Låt henne vara!
Vill du ha hit polisen?
- Den där smutsiga...smutsiga... - Kom nu. Hon är inte värd det.
Jag borde ha dödat henne. Alla skulle tjäna på ifall jag dödade henne.
Tack, snälla sir.
- Ni är en gentleman. - Får jag eskortera dig?
En riktig gentleman.
Jag visste det.
Jag är mycket populär hos riktiga herrar.
Det är på grund av att jag pratar franska flytande.
Jag kommer från en mycket bra bakgrund också, ska ni veta.
Min far var en herreman.
Men han var inte herreman nog att gifta sig med mig mamma.
Fast det hör inte hit.
Jag känner igen en riktig herre.
Inte på hur han ser ut...
Men...riktiga herrar...
...de har sofistikerad smak för...
...vissa saker.
Vi är visst lite tystlåten?
Du har knappt sagt ett ord.
Men även om du tappat målföret så har du väl inte tappat fingerfärdigheten?
Var snäll och snör upp mig, vännen.
Jag hoppas att du inte tänker bli för livad?
Det har varit en lång och tuff natt och jag vill inte ha några...
Hör här!
Gott folk i Whitechapel! Hör här!
Ett mord!
Ett gräsligt och fruktansvärt mord...
har ägt rum inom det här området.
Howard, snälla!
Det har hänt något i området.
Det är inget med oss att göra. Det gäller inte oss.
Mord!
Hör här!
Gott folk i Whitechapel!
Hör här!
Mord!
Nå, professorn?
Stympningar är gjorda av en expert.
En mycket kunnig expert.
En slaktare?
Det är mycket möjligt. Han visste verkligen vad han gjorde.
Hur som helst en galning.
Jag menar, vem förutom en galning skulle göra så mot en kvinna?
Miss Spencer!
Åh, snälla. Ni får hellre kalla mig Susan.
Jag har tagit med mig lite kvällsmat.
Det var snällt av er, mycket snällt. Jag äter det lite senare.
Ni kan inte stanna. Kan inte stanna.
Ni är sjuk.
- Det är bara en lätt huvudvärk. - Men ni darrar!
- Ni har feber! - För Guds skull, gå! Gå nu!
God kväll.
Det är Hyde, eller hur?
Mrs Hyde?
Är det?
Förra gången vi träffades fick jag inte tillfälle att...
...presentera mig själv.
Jag är Howard. Howard Spencer.
Ja.
Hur mår er bror?
- Bror? - Dr Jekyll.
Åh. Han...
Han har inte varit sig själv på sistone.
Det var tråkigt att höra.
Jaha...
Vi ses igen...
...hoppas jag.
Howard?
Jag hoppas att vi ska ses igen.
Jag kanske inte har några varmare känslor för dr Jekyll
men hans syster är helt fantastisk.
- Har du precis träffat henne? - Ja. Hon är där nere nu.
Jag skulle gärna vilja träffa henne. Mamma, tror du...
Du kan knappast klampa in utan en inbjudan.
Men du måste ju hämta brickan.
Dr Jekyll?
Det är samma som förra gången.
Samma djävulska tillvägagångssätt.
Men, professorn...
Varför skulle någon göra något sånt?
Hon var mycket ung...och söt.
Byker. Kan jag få prata med dig?
Vi ses senare.
Har du sett den här? Inte särskilt trevligt.
Jag är van vid det.
Känns det bekant?
Bekant...?
Tja, har man sett så många kroppar som jag har gjort så...
Hur mår dr Jekyll?
Jekyll?
Bra, skulle jag tro.
Du hade levererat till honom nyligen alltså?
- Inte nyligen, nej. - Jag förstår.
Det är ingen idé att erbjuda honom den här.
Det han vill ha har redan tagits.
- Stör jag er? - Nej, jag är glad över att se dig.
Jag ville träffa dig för att be om ursäkt för mitt beteende igår kväll.
- Ni mår alltså bättre? - Ja. Kom in.
- Låt mig ta det här. - Åh, tack.
Sitt ner.
- Vad är det som brinner? - Åh, bara några gamla kläder.
Fast egentligen inte gamla...
utan missfärgade av kemikalier. Jag var...
Jag är rädd att jag var oförsiktig.
Bara ni ersätter dem så...
Jag har redan beställt några och de är på väg hit.
Det där är nog de. Paketet låg utanför dörren.
Jag förstår. Tack.
Ni har hört talas om morden, antar jag. Två stycken.
Mamma är helt skräckslagen. Hon har förbjudit mig att...
Idioter! De förbaskade idioterna!
Hur kan de har gjort ett sånt dumt misstag? Jag beställde ju...
Det är inte ens din färg.
- Men det är ju inte ett misstag. - Vad?
De är till din syster. Ser du?
"Faktureras till mrs Hyde".
Jag måste få veta vad ni tänker göra, professorn?
Jag vill bara att du väntar och observerar.
Det beror på hur länge jag måste vänta.
Just nu finns inte mycket att observera.
Han är hemma. Han är vaken.
- Det finns inget att rapportera. - Tålamod, sergeant Danvers. Tålamod.
Och måttfullhet.
Jag vill ha ett nyktert och pålitlig vittne.
Vittne till vad?
Kanske ingenting.
Vi måste bara vänta och se.
En man. De kommer att leta efter en man.
Vad var det ni sa om måttfullhet?
Gör inte som jag gör, sergeant. Gör som jag säger.
- Han har en kvinna där inne. - Vad?
Precis nu. Jag såg en kvinna gå förbi fönstret.
- Var? - Hon är borta nu, men det var en kvinna.
Är du säker?
Det var en kvinna. Jag såg hennes form tydligt!
Jag är ingen expert på området, men jag känner igen en kvinna när jag ser en.
Där är hon igen.
Kanske Jekyll tar mitt råd till slut. Och överger forskningen ett tag.
Betyder det att vi sitter här utan orsak?
Med en tom brandyplunta.
Mrs Hyde?
Någon är på väg ut.
Det är en kvinna.
Och en förbannat vacker en också.
Professorn.
En man. Det är det vi ska hålla utkik efter.
Med en tom brandyplunta.
Problem med dig är du inte vet när du har fått tillräckligt.
Du skulle inte ha tagit din sista gin.
- Jag mår bra. - Och nu går du raka vägen hem.
Prata inte med några främmande män eller några bekanta heller.
Jag säger ju att jag klarar mig.
- Vänta lite! Kom hit! - Vad är det nu?
Där borta.
- Var? - Det är någon som väntar.
Äsch, det är bara en dam.
Vi ses, Yvonne.
- Godnatt. - Godnatt.
Ursäkta mig...
Har du något emot om jag följer dig en bit? Som sällskap.
Med en mördare i krokarna uppskattar jag det.
Ja.
Du tror väl inte att han tar dem två och två?
Vem är du?
Känner jag dig?
Det tror jag inte.
Nej, det tror jag inte.
Sir Danvers! Sir Danvers!
Det har varit ett mord.
- Var? - Horsey lane, sir.
Horsey lane!
Det här krossar er teori om dr Jekyll.
Piska igång honom!
Några kommentarer, sir?
Inga...som jag inte redan har sagt.
Det är en konstig historia, sergeant.
Mycket konstig.
Åh, jag ber om ursäkt...
Dr Jekyll.
God kväll.
Och...
Hur mår er förtjusande syster?
Bra. Utmärkt.
Jag mår alldeles utmärkt.
Nej, nej, ni...
Ni missförstår mig, er syster.
Howard...
Hör du inte? Nej!
Jekyll, min käre vän.
Jag råkar bara passera förbi.
Och då tänkte jag att vilket fantastiskt tillfälle för att få höra dina nyheter.
Att se vilka framsteg ni har...
...ni har gjort.
Verkar snarare mer än jag hade förväntat mig.
- Ni har alltså tagit mitt råd? - Nej.
Jag menar...
Ni behöver inte bli generad, käre vän.
Det är helt normalt och naturligt.
Jag har predikat det för er i åratal.
Få en kvinna i ert liv. En bra kvinna.
Och en dag vaknar ni upp, ser er själv i spegeln...
och ni kommer att se en förändrad man.
Men, Robertson, jag...
Jag menar inte att vara oförskämd, men...
Jag förstår, käre vän. Jag förstår helt och hållet.
Två är ett sällskap, tre är en avvikelse.
Jag...ska låta er fortsätta.
Fruktansvärt, dessa mord.
Mord?
Seså...
Jag vet att ni kan vara världsfrånvänd, men de har begåtts runt omkring er.
Just det, morden. Jag har...ägnat dem lite tanke, är jag rädd.
Mitt...arbete, förstår ni.
Det gäckande livselixiret. Hur går det?
Bra. Mycket bra. Kunde inte gå bättre.
Det glädjer mig att höra.
Det glädjer mig mycket.
Jag var fångad i en fruktansvärd fälla.
För att fortsätta mitt arbete behövde jag syster Hyde.
Men hela tiden blev jag mer och mer medveten om hennes växande dominans.
En dominans jag inte längre orkade slåss emot eller kontrollera.
Hejsan, sötnos. Letar du efter något?
- Ja, konstapeln? Vad är det? - En nytt mord, sir.
- Vid Legger Mutton Yard. - Sergeant Danvers...
- När hände det? - Mycket nyligen, sir. För en minut sen.
Spåret är helt färskt.
Säg till sergeant Danvers att jag kommer direkt.
Men först måste jag göra ett annat besök.
Professor Robertson.
Det kunde naturligtvis bara vara ni.
Ni gör mig något brydd, madam.
Min bror har berättat så mycket om er för mig.
Vill ni inte komma in?
Er bror?
Dr Jekyll. Jag är hans syster.
Kan det verkligen vara sant? Han har aldrig nämnt att han hade en syster.
Och en sån syster.
Ursäkta mig. Det är er bror jag kommit för att träffa.
Han är inte här.
Jag trodde väl det.
Hur länge har han varit ute? Hela kvällen?
Jag har inte sett honom sen jag anlände.
Jag visste det. Jag visste att jag hade rätt.
Jag förstår inte...
Jag kanske inte borde säga detta för er, men
Jag har allvarliga misstankar.
Mycket allvarliga misstankar.
Misstankar?
Om hans handlingar, hans sinnestillstånd.
Professor, jag ska vara helt ärlig mot er.
Även jag har varit mycket bekymrad över honom den senaste tiden.
Men vi kan inte prata här.
Om han skulle återvända...
Det måste vara någon annanstans, någonstans tystare.
Mer diskret.
Vi har mina salonger, förstås.
Men i så fall skulle ni bli utan förkläde.
Det skulle kännas som ett äventyr.
Hittills har jag levt ett mycket skyddat liv.
Kom, professorn.
- Du berättade väl för honom? - Han sa att han skulle komma genast.
Det är inte likt professor Robertson. Inte alls likt honom.
Undrar vad som fördröjt honom.
Er bror...
- Glöm honom. - Det kan jag inte.
Det är därför jag tog er hit.
För att tala om er bror.
Ni har väl hört talas om...
...morden här i området? Whitechapelmorden?
Jag har varit involverad i dem.
I en offentlig ställning.
Det finns ett fruktansvärd mönster som sammanbinder alla offer.
Det som han gör med dem.
Jag berättade ju att jag hade allvarliga misstankar.
Misstankar som grundar sig på observation.
Och min kunskap om er...
...av er brors arbete.
Jag har levt med det här dilemmat i flera dagar nu.
Jag har kämpat med mitt samvete.
Trots allt var er bror...är er bror min vän. Jag är skyldig honom något.
Men jag har ett offentligt ansvar också.
Och jag är övertygad om att er bror är mannen som...
Vi kan prata senare, professorn.
Det är ni!
Det var en dröm...
Det är mardröm! Nej!
Robertson...
Det var du!
Du!
Jag ska nog göra mig av med dig!
Det är jag som existerar, dr Jekyll, Inte ni!
Det är jag som kommer att göra mig av med er!
Göra mig av med er! Göra mig av med er!
Howard.
Om du...
Om du visste vad du...gör med en man...
Åh, om du ändå kunde förstå vad en man känner när han...
Jag kan faktiskt...
...föreställa mig det.
Howard?
Förbannat också...
Det är Susan.
Kära syster Susan.
Howard?
Ja, ja.
Kom in bara.
Jag tyckte att jag hörde din röst.
Det här är...
...mrs Hyde.
Vi höll bara på att...
...prata lite.
Min syster Susan.
Jag har sett fram emot att få träffa er.
Jag känner er bror ganska väl.
Det har jag förstått.
- Han är mycket förtjust i dig, eller hur? - Sa han det?
Det finns inga hemligheter mellan min bror och mig.
Inga.
Ja, han är väldigt förtjust i dig.
Och jag är mycket förtjust i din bror.
En fascinerande situation, tycker du inte?
Det ska bli intressant att se vem som vinner.
Vinner?
Men naturligtvis har jag den starkare personligheten.
Det har jag alltid haft. Ända sen jag...
Ända sen det ögonblick jag föddes.
Min stackars bror är alldeles för svag.
Jag tycker inte han är det minsta svag.
Men inte som du Howard.
Inte som du, är du...
Men, nu måste ni gå. Båda två.
Lämna mig!
När får jag träffa dig igen?
Snälla, gå.
Lämna mig!
Vi ska nog se vem som vinner.
Vi ska nog se.
Knivslipning!
Direkt från kvarnen!
Knivslipning!
Direkt från kvarnen!
- Susan. - Dr Jekyll.
- Ni ser så sjuk ut. Ni måste... - Jag är bara utarbetad, det är allt.
Ni träffade min syster igår kväll?
Ja.
Jag vill att ni lovar mig en sak.
Håll er borta från henne.
Er syster? Men jag förstår inte.
Jag kan inte förklara. Lita bara på mig.
Håll er borta från henne, Hon vill skada er.
Men, varför?
- Och hur kan ni veta det? - Jag bara...känner det. Det är allt.
Lova mig att göra som jag säger.
Om det behagar er.
Tack.
Och ni kan göra något för mig i gengäld.
Vad som helst.
Jag har två biljetter till konserten ikväll.
- Howard vill inte och mamma är trött... - Jag eskorterar dig med glädje.
Knacka på min dörr klockan åtta.
Nå?
Mycket vackert.
Men du ser alltid väldigt vacker ut.
Fast jag vill ser speciellt tilltalande ut ikväll.
- Tror du att han kommer att gilla det? - Om han får se det så.
Om någon lyckas se något ikväll.
Dimman är som ärtsoppa.
Jag gick vilse två gånger på väg hem.
Förtjusande.
- Det är riktigt förtjusande. - Tycker du verkligen det?
Ja. Det är som en illustration av skönheten.
Låt oss hoppas att det inte är bortkastat.
Vad menar du?
Vår dr Jekyll är en ganska oförutsägbar grabb.
Det är högst troligt att han ställer in allt i sista minuten.
Det skulle han aldrig göra.
Han lovade.
Mamma...
Självklart kommer han att hålla sitt löfte.
Det vet Howard också.
Jag retas bara med dig.
Du sa klockan åtta, eller hur, raring?
Jag tror att klockan där går lite för fort.
Nej.
Ja, bara lite.
Kanske han gick vilse i trappan.
Jag sa ju att dimman låg tät.
Han är säkert på väg nu.
Jag går och möter honom halvvägs. Hej då, mamma.
Doktor Jekyll?
Doktor Jekyll...
Doktor Jekyll?
Doktor Jekyll!
Snälla...
Han är utanför för att få tag på en vagn.
God natt, Howard.
Det blir en annorlunda sorts offer ikväll.
Inte en gatflicka.
En fräsch, ung jungfru!
Och sen kommer dragkampen mellan oss att vara över.
Jag hade vunnit en strid, men med en hårsmån.
Det var bara en fråga om tid innan syster Hyde tog över helt.
Mitt enda hopp låg i att hitta felet i min forskning.
Och det innebar ett till experiment. Ett sista försök.
Så desperat vände jag mig till Byker för hjälp.
Jag beklagar, men ni kan se själv. Jag har ingen som är lämplig för er.
Jag var tvungen att döda igen, men jag vågade inte väcka Hyde.
Jag var tvungen att göra det själv.
Själv.
Jag skriver detta testamente som vetenskapsman.
Och som en nyttig lärdom för dem som vill mixtra med naturen.
Skratta om ni vill, men jag jobbade för en man en gång.
En läkare.
- Specialjobb. - Kom till saken!
Saken är den...
Vi känner ju alla till hur "the Ripper" skär i dem, visst gör vi?
Vi känner alla till hans små egenheter.
Den här läkaren brukade skära i dem på samma sätt.
På precis samma sätt.
Nå?
Vem är han, den här läkaren? Vad heter han?
Hans namn?
Det berättar jag kanske. Efter att jag har fått en drink!
Du berättar det för mig. Nu!
Precis nu!
Och nu är det gjort. Färdig. Och jag har förgjort mig själv.
Och de som jag älskade.
Jag tror att fönstret där är öppet. Är du snäll och stänger det, Susan?
- Vilket nummer är det? - Nummer 30.
Dr Jekyll?
Polisen.
Öppna, i lagens namn.
Vad är...
- Har du sett honom? - Han låste in mig, sergeant.
Sergeant! Titta!
Upp med dig.
Var ligger vinden?
- För guds skull, vad han gjort? - Han är Whitechapelmördaren.
Var inte dum! Hoppa inte!
Gå ner!
Nej!
Nej, du tar livet av mig!
Översatt av Profondo Rosso